Удивителни факти
Всеки на земята, независимо от своята религия и националност
признава, че около нас се води някаква битка
между силите на доброто и на злото,
колосална борба между светлината и тъмнината,
истината и заблудата, потисничеството и свободата, истината и лъжата
и в края на краищата - междуживота и смъртта.
Кои са събитията зад този явен парадокс?
Много религии - включително Библията -
твърдят, че зад триизмерното покривало
на нашия физически свят, който виждаме,
има съвсем реален духовен свят, който не забелязваме.
В това невидимо за нас измерение се води епохална борба за нас
между най-великия праведен герой
и най-големия злодей.
Големият въпрос е: Кои са главните участници?
И как, кога и къде е започнала тази космическа криза?
Това е най-голямата тайна на хилядолетията
и най-удивителна истинска история, която някога е била разказвана.
Сега кризата засяга всеки човек на земята.
Да, всеки човек.
КОНФЛИКТ В КОСМОСА Произхода на злото
ГЛАВА 1 ПАДАНЕТО НА ЛУЦИФЕР
Човешката история е изпълнена с войни
и всеки човек е преживял някакъв конфликт.
Но за да разберем произхода на злото,
трябва да се върнем назад във времето до началото на първата война във вселената.
Защото първата битка не е била на земята.
Още преди появата на нашия свят, на небето е имало война.
Дори думите "война на небето" звучат като невероятен парадокс.
За нас е просто непонятно
как между съвършените същества в рая би могло да има битка и раздор.
Какво би могло да предизвика този небесен конфликт?
Благодарни сме, че една древна книга, наречена Библия, ни разкрива достатъчно подробности
и така да свържем фактите от една поразителна история.
Колкото и да е трагична, тя е също така една невероятна история на любовта,
която преминава през вековете и докосва лично всеки от нас
и всеки човек на земята.
Разказът ни започва преди много хилядолетия в столицата на вселената -
в място, наречено "небе", което било изпълнено с ангели,
изпълняващи с радост Божията воля.
Под справедливото и изпълнено с любов управление на Твореца
цялото небе се радвало на живот на щастие и съвършено блаженство.
Върховен небесен принц и предводител на ангелите
бил самият всемогъщ и любящ Божи Син.
Повечето го познават с името, което приел, когато дошъл на земята - Исус.
Той бил едно в цел и дело с Бог Отец.
Под изпълненото с милост управление на Отец, Син и Святия Дух
небето било място на чудеса, мир и радост.
За да бъдат изпълнявани Божиите нареждания,
Триединството било заобиколено от неизброимо число служещи духове,
наречени серафими и херувими
и познати още като "ангели".
Тези могъщи и интелигентни създания изпитват най-голяма радост,
когато вършат волята на Всемогъщия.
Бог обаче създал един необикновен ангел,
който да бъде водач на цялото небесно множество.
Библията ни казва, че неговото име е Луцифер,
което означава "носител на светлина".
Този херувим бил най-великото сред създадените от Бога същества
и заемал позиция най-близо до Божия трон.
В небесната йерархия бил непосредствено след Исус.
Луцифер имал задължението да предава светлината и познанието за Божията воля
на всички останали ангели.
Луцифер бил най-прекрасното сътворено същество.
Той бил поразително красив
и надарен с огромната власт да ръководи и организира.
Ангелите му се възхищавали, уважавали го и го обичали като приятел.
И въпреки това Бог предвидил нещастието,
което Луцифер щял да навлече на царството на светлината.
"... пълен с мъдрост и съвършен по хубост... ти беше обсипан с всякакви скъпоценни камъни...
Ти беше херувим, помазан, за да засенява; и Аз те поставих така, че беше на Божия свят хълм"
Йезекиил 28:12-15
"Ти ходеше сред огнените камъни. Ти беше съвършен в постъпките си от деня,
когато беше създаден, докато в тебе бе намерено беззаконие" Йезекиил 28:12-15
Когато Луцифер започнал да размишлява за собствената си красота и величие,
сърцето му постепенно започнало да се променя.
Той допуснал вниманието му да се отклони от Бога
и насочил любовта си към самия себе си.
Как и защо тези семенца на бунт се появили в сърцето му
може би никога няма да разберем напълно.
Пророк Исая ни помага да надникнем в начина на мислене на Луцифер.
"Как си паднал от небето, ти, Деннице, сине на зората! Как си отсечен до земята, ти,
който поваляше народите?" Исая 14:12-14
"А ти казваше в сърцето си:Ще възляза на небесата, ще възвися престола си над Божиите звезди...
ще изляза над висотата на облаците, ще бъда подобен на Всевишния" Исая 14:12-14
Постепенно Луцифер започнал да се стреми към Божията власт,
но не и към Божия характер.
Когато размислял за необикновените си способности и красота,
отровните пипала на гордостта и възвеличаването обхванали ума му.
Това негодуване и ревност накрая го довели до
нарушаване на Божия свят закон и бунт против Божието управление.
Тук трябва да спрем за момент, за да изясним нещо.
Още от самото начало Бог установил законите на физиката,
за да управлява материалния свят, в който живеем.
Без тези природни закони вселената би била в хаос.
По същия начин Божият морален закон
винаги е давал сигурност и стабилност на космоса.
Някои вярват, че Десетте заповеди не са съществували,
преди Господ да ги даде на Мойсей на планината Синай.
Свещеното писание ни учи, че принципите на Божия закон
са съществували през вечността,
защото те са основата на небесното царство на любовта.
"... всичките Му заповеди са непоколебими. Утвърдени са до вечни векове,
като са направени във вярност и правда" Псалм 111:7, 8
Десетте заповеди са кратко представяне на Божия характер на любов.
Първите четири заповеди описват кой е Бог -
Неговата мощ, територия и власт.
Останалите шест описват какъв е Бог -
Неговата честност, чистота и вярност.
Всички тези неща винаги са били истина и винаги ще бъдат истина.
И ето, че за първи път в историята на вечността, Луцифер
започнал да нарушава тези съвършени принципи.
Той знаел, че ако иска завинаги да споделя Божията сила и позиция,
би имал нужда от подкрепа.
Започнал лукаво да действа сред другите ангели
и да засява семената на съмнение и недоволство спрямо Божието ръководство.
В същото време умело посочвал собствените си достойнства.
Подхвърлял идеята, че Бог злоупотребява с върховната Си власт,
а законът Му ограничава истинската свобода и щастие на сътворените същества.
С разумни доводи и с ненадминатата си сила да убеждава
Луцифер успял да убеди голям брой ангели да се присъединят към него в бунта.
Може би се чудите: Как е възможно
такъв голям брой интелигентни ангели да бъдат измамени и да последват измамника?
Помнете, че до тогава нито един ангел не бил чувал лъжа.
В този ранен етап на бунта
ангелите не подозирали до каква степен Луцифер
ще бъде обзет от своята мания да застане на мястото на Бога.
Не знаели, че след време ще падне до там,
че да измъчва и да убие Божия Син на кръста
в опита си да завземе Неговия трон.
Странно е, но Луцифер смятал, че може да прикрие истинското си намерение от Бога.
"Горко на онези, които дълбоко търсят да скрият намерението си от Господа,
чиито дела са в тъмнината и които казват: Кой ни вижда? Кой ни знае?" Исая 29:15
Не си мислете, че бунтът на Луцифер изненадал Бога.
Господ знае всичко, дори мислите на Своите създания.
Той разбрал какво става в ума на Луцифер
и с любов и милост Бог предупредил своенравния ангел за опасността.
В крайна сметка гордостта и самолюбието попречили на Луцифер да се покае.
Той предпочел явния бунт против Бога вместо смирено послушание.
Някои се чудят: Значи ли това, че Бог е създал дефектен ангел?
Не, Той създал Луцифер със свободата да избира.
Знаете, че свободата да избираш е нещо прекрасно, но тази свобода
носи със себе си и голям риск,
включително риск от бунт и възможността,
Божията любов да бъде отхвърлена.
Разбирате, че едно програмирано създание не може да изпитва истинска любов
и любовта не може да бъде наложена насила.
Тя трябва да се дава доброволно.
Например, колкото и сладко да е това кученце робот,
то никога не може да ме обича.
Мога да направя така, че да изглежда, че ме обича,
но това е само изпълнение на предварително зададена програма.
То няма избор.
От друга страна,
този малък приятел наистина се радва да ме види.
Той е избрал да ми подари чувствата си.
И с времето нашите чувства биха станали по-дълбоки и по-здрави,
тъй като аз го обичам и се грижа за него.
По същия начин един Бог на любовта
изисква единствено истинска любов от Своите интелигентни създания.
За да изпитват такава любов, те трябва да имат свободата да избират.
Бунтът на Луцифер е най-убедителното доказателство, че той наистина
е притежавал тази свобода.
Големият въпрос бил как Бог ще реагира на тази криза.
Как е би се отнесъл към Луцифер
и към милионите ангели, които се присъединили към бунта му.
Мнозина се чудят защо Бог не унищожил бунтовника незабавно.
Нали би могъл съвсем лесно да изпари Луцифер със светкавица.
Дали това би разрешило проблема?
Не, напротив.
Така биха се задълбочили съмненията и подозренията,
които Луцифер бил засял в умовете на ангелите.
Запомнете, че Луцифер познавал по-добре от всички останали
вътрешните дела на Божието управление.
Унищожаването на Луцифер би било сметнато за част от кампания за прикриване.
Страхът от репресии, а не любовта
би станал основният мотив да се служи на Бога.
Не, Господ знаел в мъдростта Си,
че най-добрият начин за справяне с кризата е да се позволи тя да се развие.
Това би бил единственият начин злото никога повече да не се появи.
"Оставете да растат заедно [живото и плевелите] до жътвата; а по време на жътва ще кажа
на жътварите: Съберете първо плевелите и ги вържете на снопове за изгаряне,
а житото приберете в житницата ми." Матей 13:30
В притчата за житото и плевелите
Исус показва нагледно, че е необходимо време за израстване,
за да може растението да покаже истинската си природа.
В безкрайната Си мъдрост Бог е знаел, че когато се даде определено време,
истинският характер на Луцифер би станал явен
и горчивият плод на неговия бунт би бил видян видян от всички.
До онзи момент гражданите на вселената
не познавали греха и не знаели докъде ще ги доведе.
Това би се променило, когато сами разберат
ужасното и самоунищожително естество на греха.
В края мъдростта и любовта на Божието управление
ще бъдат защитени завинаги
и вселената ще бъде в безопасност.
Когато Луцифер и неговите поддръжници открито се разбунтували,
Господ знаел, че не може да има мир, ако им се позволи да останат на небето.
Трябвало да се установи граница и бунтовниците да бъдат изгонени.
Луцифер и неговите поддръжници никога не биха си тръгнали доброволно и мирно.
Следващата стъпка била започването на война.
"И стана война на небесата: излязоха Михаил и неговите ангели да воюват против змея;
и змеят воюва заедно със своите ангели; обаче те не надвиха,
нито се намери вече място за тях на небето."
"И беше свален големият змей, онази старовременна змия, която се нарича дявол
и Сатана, който мами целия свят; свалени бяха и ангелите му заедно с него." Откр. 12:7-9
Библията не разкрива какви оръжия са били използвани или колко време
е продължил космическият конфликт.
Човешко око на смъртен човек не е виждало такава война.
Откровение 12:4 ни разкрива,
че накрая Луцифер и една трета от Божиите ангели
били физически изгонени от небето.
Но какво се случило след това?
Луцифер имал на разположение милиони ангели на своя страна,
но се нуждаел от бойно поле, на което да продължи бунта.
Скоро, много скоро
вселената щяла да започне да разбира
колко болезнено тежка може да е отплатата за греха.
Войната не била свършила. Тя едва сега започвала.
Луцифер, "носителят на светлината" се превърнал в Сатана, противника.
ГЛАВА 2 ПАДАНЕТО НА ЧОВЕКА
След войната на небето
Сатана и падналите му ангели били изгонени от царството на славата.
За известно време дяволът и неговите демони бродели из вселената,
търсейки безуспешно светове,
които да застанат на тяхна страна в бунта.
Междувременно Божието сърце усетило празнината,
създадена в резултат на загубата на Луцифер и ангелите му.
Затова Отец, Синът и Святият Дух се върнали към любимото си занимание:
чудното дело на сътворяването.
Решили да създадат нов свят,
Изпълнен с мириади удивителни и разнообразни същества, които да обичат.
Този нов свят щял да бъде нещо уникално,
защото неговите най-важни създания щели да бъдат направени по Божия образ.
Господ щял да им даде власт над новата планета,
която сега познаваме като планетата Земя.
"В началото Бог сътвори небето и земята... И Бог видя всичко, което сътвори;
и ето, беше твърде добро" Битие 1:1, 31
Каква величествена гледка -
Бог оформя нов свят, нашата планета Земя.
И при всеки чуден ден от седмицата на сътворението
нещо ново и възхитително се появява на сцената.
На третия ден Бог казал
и се появила красива богата растителност -
растения с различни цветове, форми и размери.
На петия ден светът бил изпълнен с удивителни създания,
които можели да се реят в небето
или да се плъзгат свободно през сините води.
Някои можели да правят и двете.
През шестия ден се появило
огромно и разнообразно множество от сухоземни животни.
От гигантския слон до малката катерица -
Всяко същество намерило своя дом на новата планета и място,
където да живее в хармония с останалата част от творението.
На шестия ден Бог създал и човека.
"Бог каза: Да създадем човека по Нашия образ, по Наше подобие..." Битие 1:26
"И Господ Бог създаде човека от пръст от земята и вдъхна в ноздрите му жизнено дихание;
и човекът стана жива душа." Битие 2:7, 8
"И Господ Бог насади градина на изток, в Едем, и постави там човека, когото беше създал"
Каква голяма чест е да бъдеш създаден по Божие подобие,
да бъдеш личност, която може да мисли самостоятелна и да се самоуправлява.
В началото човекът не осъзнавал, че е гол.
Може би защото преди греха
бил облечен в слава и светлина.
Бог създал и идеалния другар на Адам -
неговата красива съпруга Ева.
Щастливото семейство било поставено във великолепна градина,
безупречно създадена с цел да увеличава тяхното щастие.
На Адам и Ева и на другите сътворени създания на земята била подарена
божествената привилегия да се размножават по собствения си образ.
Бог имал за цел човечеството
да владее завинаги над този съвършен рай.
Вечно щастливи и здрави,
те щели да работят с растенията в Божията градина
и да се наслаждават на привързаността и компанията на всички поверени им същества.
Природата, която нашите първи родители видели,
била съвсем различна от днешната.
Розите нямали бодли,
насекомите не хапели и не жилели,
лъвовете и агнетата весело си играели.
Но най-голямото благословение се състояло в това, че хората живеели
в съвършена хармония със своя създател.
Всеки седми ден Адам и Ева си почивали от приятната работа
и общували открито и блажено с Твореца, който ги посещавал.
Светът бил прекрасен и възхитителен
и това щастливо състояние би продължило през цялата вечност,
ако нашите първи родители бяха останали верни
в едно простичко изпитание.
"... но да не ядеш от дървото за познаване на доброто и злото, злото в деня,
когато ядеш от него, непременно ще умреш." Битие 2:17
Тъй като противникът бил замърсил вселената със своя бунт,
Господ видял, че е необходимо да има съвсем прост тест за любов и верност.
Спомняте ли си, че добрите ангели току-що били видели как една трета от техните приятели
са изхвърлени от небето по време на войната.
Как биха могли да са сигурни, че тези нови човешки същества
няма да застанат на страната на Луцифер и да причинят още повече неприятности?
И така, Господ поставил уникално дърво в градината - дърво,
от чиито плодове не трябвало да ядат под страх от смъртно наказание.
Даването на този лесен тест за послушание
би демонстрирало верността на Адам и Ева към Бога
и вярата им в Неговото слово.
Нещо повече, този тест бил израз на любов.
Ето защо Исус казва в Йоан 14 гл.:
"Ако Ме обичате, ще пазите Моите заповеди."
Още един научил за този тест на вярата
и решил да го използва за своя изгода.
Сатана проявявал голяма ревност към щастливите хора,
наслаждаващи се на благословенията, които той бил изгубил.
Щастливият им живот бил в ярък контраст с неговия,
който бил изпълнен с вина, грях и страдание.
В своето нещастие, негодуване и гняв
Той нямал намерение да остави невинното семейство на мира,
защото грехът винаги се стреми да повлича и другите към дъното.
И когато един ден се занимавала със своята приятна работа,
Ева се озовала сама и в опасна близост до забраненото дърво.
Точно тогава Сатана разбрал, че му се отдава удобна възможност.
Като използвал хипнотизирана змия за свой медиум,
падналият ангел повикал Ева от дървото
с намерението да я заговори.
Омайните му думи били внимателно премислени,
за да внушат недоверие към Бога.
"А змията каза на жената: Никак няма да умрете; но Бог знае, че в деня, когато ядете от него,
ще ви се отворят очите и ще бъде като Бога, да познавате доброто и злото." Битие 3:4-6
"И когато видя жената, че дървото беше добро за храна и че беше приятно за очите, дърво желано,
за да дава знание,взе от плода му и яде,даде и на мъжа си да яде с нея и яде и той."Бит.3:4-6
Трагично е, че когато послушала лукавия и благ глас на изкусителя,
Ева започнала да изпитва съмнения към Божието слово.
Змията я примамила с обещанието за по-голяма сила и мъдрост.
Ева намерила тази идея за привлекателна.
Все пак, плодът очевидно бил дал на змията способността да говори.
Какви други способности би получила самата тя?
И макар че току-що се била запознала със змията,
Ева се доверила на нейните думи повече отколкото на словото на Бога,
Който я бил сътворил и я дарил с райски дом.
Ева яла от забранения плод
и малко след това убедила съпруга си да стори същото.
Адам би могъл да избере да остане верен на Бога,
но поставил любовта към жена си над любовта към Бога.
И когато първите ни родители отдали верността си на неприятеля,
Сатана изискал властта над Земята.
"Не знаете ли, че на когото предавате себе си като послушни слуги, слуги сте на онзи,
на когото се покорявате..." Римляни 6:16
"Никой не може да слугува на двама господари." Матей 6:24
Нашият свят щял да се превърне в последното бойно поле между доброто и злото, а сърцето
на всеки човек щяло да бъде наградата.
Едва ли тогава Адам и Ева осъзнавали това,
но в един-единствен миг на недоверие и неподчинение те отворили бента на страданието
за милиони хора за хиляди години.
"Затова, както чрез един човек грехът влезе в света и чрез греха смъртта,
и по този начин смъртта мина във всички човеци, понеже всички съгрешиха." Римляни 5:12
Първите ни родители скоро започнали да се сблъскват с ужасните последици от своя грях.
В състоянието си на святост Адам и Ева излъчвали светлина в одеждите си на слава.
След греха им тези естествени одежди от светлина изчезнали
И те били засрамени от усещането за собствената си голота.
Срамът и страхът заели мястото на радостта и мира
и те се опитали да прикрият голотата си с листа.
Разбрали, че вече са под непрестанното влияние на дявола.
Поддали се на изкушението и това отслабило тяхното естество.
Сатана спечелил нова власт над човечеството.
Хората не можели вече да устояват на изкушенията на дявола
със собствените си сили.
И накрая, дошло най-страшното.
Разбрали, че живеят под угрозата на смъртна присъда.
Бог ги бил предупредил, че непослушанието би довело до смърт.
Те вече били преживели духовната смърт,
но колко им оставало, докато пострадат и от физическата смърт?
В този момент бъдещето криело за тях единствено тъмнина и отчаяние.
"Така Той изгони Адам; и постави на изток от Едемската градина херувимите и огнения меч,
който се въртеше, за да пазят пътя към дървото на живота." Битие 3:24
Както грехът довел до изгонването на падналите ангели от небесния им дом,
така поради своето непослушание Адам и Ева били изгонени от райския си дом градина.
Всичко около тях започнало да се променя бързо
и човечеството открило, че преживява страдания, болести и накрая - смърт.
Дори животните и растенията били заразени от ужасното проклятие.
Тръни и бодили се появили върху дърветата и цветята,
а добрите дотогава животни
започнали да се убиват и изяждат.
Най-страшната последица от греха било отделянето на човека от Бога.
"... но вашите беззакония са ви отлъчили от вашия Бог и вашите грехове са скрили лицето Му от вас
и Той не иска да чува." Исая 59:2
При сътворението на Адам и Ева била оказана честта
Да разговарят лице в лице с ангелите и дори с Бог Син.
Но Бог е толкова съвършено чист и свят,
че никакво зло не може да съществува в Негово присъствие.
След като първите хора съгрешили,
Бог оттеглил святото Си присъствие от тях с цел да ги запази.
Грехът направил човешката душа сляпа
и той не можел повече да вижда духовното измерение.
От този миг директната връзка с небето
щяла да бъде ограничена.
Когато всички тези проклятия сполетели Адам и Ева,
Божието сърце било изпълнено с нежно състрадание.
Нарушеният закон не би могъл да бъде променен, за да бъдат спасени,
тъй като е свят и непроменим като самия Бог.
Господ знаел, че има само един начин човекът да бъде изкупен.
Затова бил разкрит план, роден в сърцето на Бога -
План да бъде спасен човекът от вечна смърт
и да се възстанови всичко, което е било загубено чрез греха.
Това начинание щяло да бъде нещо удивително в своята дълбочина, обхват и сила.
Планът щял да включи и една огромна жертва.
"В това се яви Божията любов към нас, че Бог изпрати на света Своя Единороден Син,
за да живеем чрез Него." 1Йоаново 4:9, 10 "В това се състои любовта - не че ние сме
възлюбили Бога, а че Той възлюби нас и прати Сина Си като умилостивение за греховете ни." 1Йоаново 4:9, 10
Свещеното писание заявява съвсем ясно в Римляни 6:23, че заплатата на греха е смърт.
Нарушеният закон изисква живота на грешника,
а в цялата вселена има само Един,
Който би могъл да замести човека.
Единствено Творецът би могъл да изплати дълга на Своите творения,
като застане на тяхно място.
Затова Исус Христос, Божият Син,
доброволно се съгласил да напусне чистотата, славата и сигурността на небето.
Щял да умре вместо човека
на тази нечестива и отстъпила планета.
Щял да се роди като невинно, безпомощно бебе
и да изживее живот на скърби и опозоряване,
но въпреки това животът му да е съвършен и победоносен.
Накрая щял да умре по най-унизителен начин,
за да стане заместник на падналото човечество.
Благодарение на Неговата жертва
човечеството щяло да получи като дар още една удивителна възможност за вечен живот.
Кръвта Му щяла да бъде откуп за света,
отвлечен от Сатана.
Този чуден изкупителен план
бил показан нагледно чрез системата от жертвоприношения на животни,
учредена от Бога след падането на човека.
Господ бил предупредил Адам и Ева,
че ще умрат в деня, в който ядат от забранения плод.
Тогава защо са останали живи?
Библията ни казва, че малко след техния грях
Бог им дал дрехи от животински кожи.
Важно е да отбележим, че книгата Откровение нарича Исус Христос
Агнеца, заклан от създанието на света.
Това показва, че агне е било убито в същия ден,
за да бъдат предпазени от незабавна смърт.
С вяра в тази жертва
Тяхното смъртно наказание било символично прехвърлено
от тях върху невинното създание,
като агнето, разбира се, символизирало Исус.
Така бил даден лъч на надежда
в една очевидно мрачна и безнадеждна ситуация.
Чрез покаяние и вяра в кръвта на идващия Месия
всяко човешко същество би могло още веднъж да стане Божие дете.
Но въпреки този чудесен план
засега Сатана все още владее над земята.
и животът на този свят няма да е лесен.
"В света имате скърби, но дерзайте: Аз победих света." Йоан 16:33
Естествено е мнозина да се питат защо един обичащ и всемогъщ Бог
позволява мъките и страданията в нашия свят.
От книгата Битие е ясно, че Бог никога не е имал намерение да познаваме
болката и изпитанията в този живот.
Излязлата от Божията десница земя била чуден рай.
Именно грехът на Адам и Ева
дал на Сатана правото да изисква контрола над нашата планета.
Поради трагичния им избор
дяволът и неговите любимци са получили властта
да изкушават и измъчват хората
и да им нанасят болести, болки и страдания.
Може би по-добрият въпрос би бил:
Защо Сатана не притежава пълен контрол над човечеството?
Отговорът е: Исус Христос.
Може би вече разбирате, че Исусовата смърт на кръста дава на всеки от нас
възможност да се спаси.
В действителност тя ни дава нещо много повече.
Когато Спасителят предлага Своя живот, за да изкупи Земята,
този акт поставя ограничение върху сатанинския контрол над хората.
Сатана не би могъл да насили нашата воля,
а силата му да ни наранява е ограничена.
Христовата жертва ни дава и благодатно време,
през което сами да видим разликата между Божието и сатанинското управление
и едва тогава да решим на кого желаем да служим.
И накрая, поради жертвата на Исус
царството на Сатана ще бъде унищожено
и един ден Земята ще бъде върната на човека -
по-прекрасна, отколкото е била в началото.
Когато започнали живота си на изгнаници,
Адам и Ева все пак имали надежда.
Бог им бил дал кожите на жертвените животни,
за да покрият голотата си,
но има и нещо по-важно:
Той им обещал кръвта на Божия Агнец да покрие греха им,
ако приемат Христос и се покаят.
Остава един голям въпрос:
Ще приемат ли хората Божия щедър дар?
"Как ще избегнем въздаянието ние, ако
пренебренем едно толкова велико спасение?" Послание към евреите 2:3
Удивителната история, която току-що чухте, пряко те засяга.
Поради желанието на Сатана да бъде Бог и проявените от Адам и Ева
недоверие и неподчинение към Бога всички сме в опасна ситуация.
От една страна, на човечеството е оказана голяма милост от Бога,
като му е дадена втора възможност да си върне едемския ни дом.
От друга страна, ако не се възползваме от тази чудна възможност,
ние се превръщаме в роби на Сатана
и накрая ще бъдем унищожени, когато Бог очисти вселената от греха.
Приятели, няма по-подходящо време от сегашното да вземете своето решение за Исус.
Никой от нас не знае колко ще живее на тази земя.
Животът ни може да бъде прекратен за миг.
Исус проявява силен интерес към твоето добруване
и любовта Му към теб го е подтикнала
да даде изходен път от предстоящото унищожение.
Той просто те моли да Го приемеш и да се покаеш от греховете си.
Можеш да намериш прощение чрез Христос
и да получиш ново сърце, за да стане характерът ти като Неговия.
Отрезвяващата вест е,
че Сатана действа по всички възможни начини,
за да те държи настрана от Божия дар на спасението.
Чрез напрегнат живот, любов към парите, или някои други очарователни забавления
той работи, за да те държи зает с всичко друго, освен с най-важното - твоето вечно спасение.
Реалността е такава, че ако не избереш Исус,
ти със сигурност си избрал Сатана.
Макар че ужасният избор на Адам и Ева донася неизмерими страдания и смърт,
сега ти имаш възможността да направиш по-добър избор.
Бог ти предлага мир, който задоволява най-съкровените копнежи на душата.
И радост, която ще те издигне над изпитанията в този свят.
Бог копнее в сърцето Си да бъдеш спасен
и да си с Него в рая.
Единственият, който може да те държи настрана от небето, си самият ти.
Представи си колко трагично би било,
ако съвсем ненужно отхвърлиш този скъпоценен дар.
Днес можеш да решиш да приемеш обещаното от Бога спасение.
Всъщност, точно в този момент можеш да приемеш вечния живот чрез Исус Христос.
Бих искал сега да те поканя за една съвсем обикновена молитва, с която
да приемеш Неговото чудесно предложение.
Моля те, повтаряй след мене.
Скъпи небесен Отец,
идвам при Тебе сега и смирено Те моля за Твоето прощение.
Господи, признавам, че съм грешник и че съм нарушил святия Ти закон.
Осъзнавам, че наказанието за греха е смърт.
Вярвам, че Исус Христос страда и умря на кръста,
за да приеме наказанието за всичките ми грехове.
Вярвам, че Исус възкръсна от мъртвите и Го приемам за мой личен спасител.
От този момент аз предавам сърцето си на Тебе
и Ти се доверявам като Господар на моя живот.
Моля те, прости всичките ми грехове и ми изпрати Духа Си, за да ми помага
да върша Твоята воля. Благодаря Ти за Твоята голяма любов
и приемам Твоя дар, вечния живот.
Моля се за всичко това в името на Исус.
Амин.